Szép dolog a technikai haladás, tényleg. Én nem mondom, hogy nem, de a hülyeség, az megint egy másik dolog. Mondom ezt arra, hogy a helyi hipermarketben bevezették az önkiszolgáló kasszát. Szép is, modern is, hasznos is, ha mondjuk veszek egy liter tejet, meg egy kakaóscsigát, ne kelljen már sorban állni a plebssel, úriasan odapattanhassak, a gép leolvassa a vonalkódot, a hiperérzékeny mérleg érzékeli, hogy odatettem-e az árut, beszól, ha nem húztam le, satöbbi. Tiszta Amerika!
Tényleg, Amerikában is volt ilyen a ShopRite-ban, nem nagyon szerettem, inkább fizettem a kedves pénztárosoknál, mert mindig volt egy jó szavuk, mindig kérdezték, milyen volt a napom, finom-e ez a zsemle, mert ők még sosem vettek ilyet, meg hasonló ilyen nyugati ármánykodásokat vetettek be, hogy máskor is ebbe az üzletbe menjek vásárolni. Persze az volt az egyetlen nagyobb üzlet a környékünkön, amúgy is oda mentem volna, de biztosra akartak menni.
Mi az, ami itt másképp van? Itt az van, ebben a kapitalista praktikákat elutasító, barátságos országban, hogy ha este tizenegy tájban óhajtok nagybevásárlást tartani, megvenni a gyerekeknek a füzetet, melegítőt, akciós alsógatyát és zoknit (persze mi a rossebnek nem csúcsforgalomban intézem ezt, vessek magamra, én, ostoba némber), akkor nincs ám élő, hús-vér pénztáros, akkor dolgozzak meg már azért az élményért, hogy nem nap közben tolongtam (?), hanem úriasan, éjnek évadján vásárolgatok. És akkor igen, húzzam le, mind a száz árucikket, leszek szíves, sajnáljuk, tényleg, hogy közben elolvadt a jégkrém, rossebnek tetszik itt jégkrémet venni ebben a nehéz gazdasági helyzetben, amikor másnak zsemlére is alig. Jó, az a luxus azért kétségtelenül megadatott, hogy nem kellett foggal kitépnek az elektromos kütyüket az ingből és a kardigánból, azt az egyetlen szolgálatot tevő alkalmazott volt oly szíves kivenni nekem.
Persze felmerül bennem a kérdés, hogy ha olyan nagy teher kifizetni két pénztáros bérét éjszakára, mi a fenének van nyitva ez a hipermarket napi 24 órában? És ha majd sehol sem fizetnek pénztárost, mert jó az elektromos is, akkor meg ki, és miből fog itt vásárolni? És miért vagyok én vevőként arra kényszerítve, hogy lenyomjak egy pénztáros műszakot is éjjel tizenegykor?
Emlékszem, amikor Amerikában rácsodálkoztam, hogy mi a fenének nincs az autópálya-díj fizetése teljesen elektronizálva, a mentorom értetlenül meredt rám. Magyaráztam neki, hogy ez bizony a fejlett Magyarországon úgy van, hogy előre, és több napra, és akkor csak valami robotok kellenek, amik leolvasnak. Mert akkor nem kell aprót előkészíteni, meg beledobálni, meg itt 1.25-öt, amott meg 75 centet fizetni a fülkében ülő bácsikának. Nem is értette. Amikor végre megértette, akkor meg elképedt, mit elképedt, jól le is dorongolt. Hogy hogy jut ilyen baromság az eszembe?! Ezeknek az embereknek van munkájuk. Jó, nem a világ legjobb állása, de hasznára vannak a társadalomnak, fizetést kapnak, nem az államnak kell eltartani őket.
(Onnantól kezdve figyeltem a fülkében ülőket. Százból 98 mosolygott. Tényleg. Kedvesek voltak, sőt egy alkalommal, egy idősebb fickó széles mosollyal azt mondta: “Tessék a visszajárója. Legyen ez az egy dolláros a szerencsepénze. Óvatosan vezessen!” Arra az érmére azóta is úgy vigyázok, mintha az életem múlna rajta. )
Ehhez képest itthon lassan eljön a pillanat, amikor kisebb műtétekhez már nem jár orvos, csak laparoszkópiás egységcsomag, a kátyúzáshoz pedig megveheti magának az ember zsákban az aszfaltot. De lássuk be, az iskolákra sincs nagy szükség, menjen be a gyerek a hipermarketbe, ott aztán (ön)kielégítheti a tudásszomját, ha akarja. Én meg elmegyek pénztárosnak. A gyakorlatom már megvan.
Trackback link
http://vilagma.hu/kaosz-es/onki/trackback/
15 komment
Kálmán says:
aug 21, 2012
A szabad piac logikája, hogy ha valamire van kereslet, akkor arra lesz kínálat is, mert megéri. Lesz hús-vér pénztáros bolt és lesz hús-vér orvossal műtét, ha megéri. A vásárló a lábával szavaz, azaz diktál. A vásárló az Úr, a Király, minden érte van.
A piaci logika pedig mindig érvényre jut! Azt csak a kollektivisták gondolják, hogy a magántulajdont és jól felfogott önérdeket ki lehet irtani az életből. Meg fognak jelenni a “zug” élő pénztáros boltok, a “titkos” orvosi rendelők, ahol kielégül az, amire van igény, a személyes kiszolgálás. Megjelenik – az élet igazságának megtestesülése! – a feketepiac!
A minap mentem a CBA-ba. 99 Ft volt a dinnye. Nem vitte senki, mert egy sarokra a maszek, “a brüsszeli öltönyösök idegen érdekeit szolgáló”, valójában józan színmagyar gazda utánfutóról majdnem a feléért adta.
Éljen a szabad piac!!!
aliz2 says:
aug 21, 2012
…vajon mosolyognál-e a pénztárban?:)(éjjel 11-kor?!)
Kálmán says:
aug 21, 2012
Természetesen!![:)](http://vilagma.hu/wp-includes/images/smilies/simple-smile.png)
A munkaerőnek ugyanolyan piaca van, mint minden másnak. Ha van egy sz@r meló, akkor egészen addig emelik a fizetést, hogy valaki elvállalja. A kereslet itt is megteremti a kínálatot. Lesz jelentkező, mert megéri.
Itt is inkább a “Verák” száma a kérdés: lesz-e annyi Vera (akkora forgalom), hogy ki tudjam termelni a pénztáros magasabb fizetését? Ha van annyi Vera, akkor lesz pénztáros is, mert ez mindenkinek az érdeke. Ez a piac törvénye.
vera says:
aug 21, 2012
Akkor szuper. Én leszek a Munkahelyvédelmi Program reklámarca. 😉
vera says:
aug 21, 2012
Ha ez lenne a munkám, mosolyognék. Éjjel 11-kor is. Az osztályteremben is mosolygok, mert a tanítás a munkám. A tanáriban már nem feltétlenül.
aliz2 says:
aug 21, 2012
…itt is “mosolyoghatnál” többet…:)) (ja, vagy hogy “ez nem a munkád”?!…)
vera says:
aug 21, 2012
Mire gondolsz? Mosolyogjak vagy mosolyogtassak meg másokat?![:)](http://vilagma.hu/wp-includes/images/smilies/simple-smile.png)
Luczifer says:
aug 21, 2012
Barátom meséli, hogy egy ilyen pénztárnál simán ki lehet menni fizetés nélkül.
vera says:
aug 21, 2012
Most szólsz? Egy vagyont fizettem.![:(](http://vilagma.hu/wp-includes/images/smilies/frownie.png)
Bognár László says:
aug 21, 2012
Ma egy formás és kedves, kiképzett pénztáros kisasszonnyal kávéztam Pécsett. A mi városunkban a pénztárosok igen műveltek, simán lehet velük beszélgetni a blog és Umberto Eco elméleti megállapításainak kapcsolatáról, politikai értelemben igen korrektül festik le az USA társadalmi viszonyait és a magyar közállapotokat, és az “én pénztárosom” egy igen magas színvonalú közösségi blogban éppen ma jelentetett meg egy hangulatos írást az éjjeli bevásárlások körülményeiről városunkban.
Ennyit a pécsi éjszakai pénztárosokról!
vera says:
aug 22, 2012
vera says:
aug 23, 2012
Azért ezt elmesélem. Tegnap este megint éjszaka mentünk vásárolni, mondván, hogy egyrészt úgysem lehet aludni, másrészt a pollenek is nyugosznak kicsit éjszaka. Mivel vendégsereg érkezik ma is, holnap is, már megint nem a tíz deka parizer, négy zsemle stílusban pakoltunk a kocsiba. Amikor a pénztárakhoz értünk, láttam, hogy megint éjszakai műszakban vagyok. Kicsit kedvetlenül kérdeztem az egy szál alkalmazottat, hogy hát akkor most megint nincs nekem pénztáros, magamnak kell intéznem a dolgot? Mondta, hogy bizony-bizony.
Nem tudom, olvasták-e a blogbejegyzést vagy csak iszonyatosan elkeseredett képet vágtam, mindenesetre a következő pillanatban odapenderült egy idősebb hölgy, mondta, hogy fáradjak vele, és beült a kasszába. Megteremtettem a keresletet a hús-vér munkaerőre. Éljen a piacgazdaság! 😉
indiáner says:
aug 23, 2012
Kálmán, a pedofíleknek és szadistáknak is vannak igényei. Márpedig a piac ne legyen olyan szabad, hogy ezeket ki tudja elégíteni.
Kálmán says:
aug 23, 2012
A szabad piac is szabályozott.![:)](http://vilagma.hu/wp-includes/images/smilies/simple-smile.png)
Szabály és szabadság csak anarchistáknak jelent ellentmondást.
indiáner says:
aug 24, 2012
Meg az ortodox liberálisoknak.![:)](http://vilagma.hu/wp-includes/images/smilies/simple-smile.png)